- Jednou v budoucnu,
v bujné malé zemi hojnosti,
v záviděníhodném stavu blahobytu,
hraničící s dekadencí na severu,
a stát předtím na jihu,
tam uhnízděný, hluboký v erotogenní zóně,
klidné město Volný čas, pohodlný odpočinek
na západním pobřeží Nečinného moře.
V tomto líném, ale krásném městě,
lidé ve volném čase pracovali a žil, smál se a miloval.
A miloval ještě další.
I když jejich láska ano nic společného s
archaický pojem romantické lásky,
která byla předmětem mnoho varovných příběhů,
řekli ostražití občané.
Na sluncem zalitém náměstí, prázdné,
protože bylo tak brzy ráno,
seděla Elvira připravená čelit novému dni.
Elvira, jak krásná, tak praktická.
Stejně vytrvalá jako dochvilná.
Ona a její manžel Jack, typičtí lidé pro volný čas,
měl rušný společenský život, který naštěstí
nikdy je nenapínal úspěšné a stabilní manželství.
Ale když si je mohli vychutnat
vzácné chvíle o samotě, opravdu
vychutnal si ty vzácné chvíle sám.
No, každopádně Elvira byla vstal velmi brzy ráno
protože měla plán.
Její nedílnou součástí dobře promyšlená strategie,
bylo vstávat brzy spusťte operaci Music Box.
Mezitím na druhé straně vesnice,
žil další pár, Betsy a Eddie,
kdo v tu chvíli, se pomalu probouzeli
z blaženého tepla sladce strávené noci,
navzájem se mazlili v náručí.
- Raději půjdu.
- Ach.
No, asi uvidím, jestli je Elvira vzhůru.
- Ve skutečnosti,
všichni vstávali brzy ráno.
SKÓRE
- Dobré ráno lásko.
- Ale Ale Ale.
Nevyrazili jsme dnes ráno brzy?
A nevypadáme lákavě?
- Proč děkuji.
- Až na to, není to brzy na umělé řasy?
- Očekávám společnost.
- Betsy.
- Měl jsem to vědět.
Oblečení laskavé hostitelky.
- Hráli jsme vaše hry minulou noc, má lásko.
- Hrajeme na Lorettu? Mladý dnes ráno?
- Dneska budu hrát svoje.
- No tak, Elviro.
Včera večer to byla pěkná párty.
- Strávil jsem lépe večerní praní spodního prádla.
To je vaše třetí fiasko nás dostal do tohoto měsíce.
Myslím, že už nebudeme odpovídat na inzeráty.
Nebo ještě vyzvednout páry na moři Evropa,
a vše, za co můžete jíst Denní rozpočet 50 centů.
- Nebuď sexuální snob.
Příště se polepšíme.
No, jedny vysokoškolské noviny se neliší od jiného.
Nebo jeden levný turista.
Lidé, které člověk potká, jsou všichni tak nevkusní.
No, musíš to alespoň přiznat byli fyzicky zajímaví.
- Oh, pokaždé, když jsem se otočil,
byla tam další jizva po apendektomii.
- Jste sexuální snob.
- Pravda je, že reklama to příliš zjednodušuje.
Žádná záhada.
Žádná výzva.
- Dostat se tam je poloviční zábava?
- Víc než to.
O hodně víc.
- Chybí ti ta honička, že?
- Ne?
- Jsem línější než ty.
Ne tak houževnatý, ne tak trpělivý.
- Pavouk a moucha.
- Dokonalé manželství.
- Jdeš pozdě.
- Hej, dej mi deset minut.
Když už mluvíme o vaší houževnatosti, vašich šest měsíců je skoro pryč.
Dochází ti čas.
- S Bestym?
- S Betsy.
Pokud tedy něco nového zaujalo vás.
Přehraješ to až na drát.
- Proto jsem vyhrál.
- Ne vždy.
- Ach?
A jaké je skóre, Jacku?
Myslel jsem, že ona a její manžel přišli dnes večer na večeři.
- To je správně.
- Co jsou dělat na tomto místě?
co dělá manžel?
- Nějaký vědec.
Plave kolem a dívá se za znečištění vody.
- Plave?
- Říkal jsem ti.
- Pořád si myslíš, že přijdou?
- Proč by neměli?
- Kdy jsi ji viděl naposled?
- Týden.
- Skoro dva.
- Vyhýbá se ti?
Myslím, že to něco cítí
- Samozřejmě, že ano.
Ale ona neví, co cítí.
- Pořád ti volá každé ráno?
- Fascinuji ji.
Nemůže se chytit, ale nemůže pustit.
- Používáte dnes hudební skříňku?
Samozřejmě. Je neuvěřitelně sentimentální.
- Co je to tentokrát?
Rodinné dědictví, nebo svatební dar?
- Ne, její matka jeden měla.
Jak pohodlné. Ještě netelefonovala?
- Ne, dnes bude.
Oh, když se dostanete na místo,
zavolali byste telefonní společnosti, nahlásit telefon mimo provoz?
- Je to skutečné?
Nebo chceš jen společnost?
- Oh, je to mimo provoz, ujišťuji vás.
Dohlédl jsem na to.
-Sakra hodně problémů, za jednu malou pudřenku.
- Ty bastarde.
- Dobře, nejdřív to oznámím.
A když budu mít příležitost, zavolám později.
a uvidíte, jak se věci mají.
- Když neodpovím, budeš to vědět.
- Mm, to je moje holka.
- A Jack byl vydělat si denní chléb,
a nahlásit telefon mimo provoz.
Měl docela dobrou představu co se může stát ráno,
a dokonce i to, co se může stát celý ten víkend.
- Elvira.
- Betsy, doufal jsem, že...
Eddie, co jsi...
Proč nejsi v práci?
- No, měl bych být.
- Je něco špatně?
- Ne, nic.
Vidíš, všechno je v pořádku.
- OK.
- Co?
No, když jsem tě nemohl zastihnout po telefonu jsem se bál.
- Byla si jistá, že ano byl zavražděn a znásilněn.
- Možná zavražděn.
- Co?
- Nic.
- Můžu teď jít?
Jsem opravdu pozadu, jak to je.
- Samozřejmě.
- Ahoj.
- Eddie.
- Sbohem, zlato.
- Ahoj, budeš mi chybět.
- Opravdu je telefon mimo provoz? - Ano.
- Proč, je to tak.
- Volal jsem, abych se hlásil je to v pořádku?
- Muselo se to stát na večírku, včera večer.
No, opravdu to nebyla párty, nebo byste byli pozváni vy a Eddie.
- Oh, stejně jsme nemohli přijít.
- Kuželky?
- Každý čtvrtek.
- Fascinace bowlingem mi vždycky utekl.
- Já také.
- Pojďme nakupovat.
- Měla jsi hezký večer, Elviro?
- Ne, řekl bych vám všechno o tom by ses červenal jen ty.
- To je všechno dobré Katolická dívka to někdy dělá.
- Tak, zatímco dámy dělaly pochůzky,
manželé byli zaneprázdněni zaneprázdněni svými pracemi.
Eddie, ekolog, to zkusil aby byly vody čisté
a jeho zkumavky v pořádku.
Jack, fotograf, zastřelen venkovní sporty za účelem zisku.
a halové sporty pro zábavu.
Také bydlení na vesnici volného času, byl Mike,
velký, zlý, vlk, na jeho cesta k domu v lese,
kde byla Elvira pokračuje druhou fází,
operace Music Box.
- Onehdy se Jack rozhodl, že ano
chtěl odpovědět na jeden z těchto inzerátů.
Víš.
Tady.
Vzadu osobní údaje.
Myslím, že je to strana 31.
Ten, který je zakroužkovaný.
- Ach.
"Swingující pár, konec 20. let, července cestovat po Evropě,
"znuděný, znuděný morálka střední třídy,
„Chce si rozšířit obzory podobně naladěné páry,
„Do 35, zvláště zajímá se o chyby fotoaparátu,
"a typy modelů, všechny odpovědi odpověděly,
"poslat fotky."
Takže jsi to udělal, co?
Um, co říká Jack důležité na erotické fotografii?
- F22.
Tady jsou důkazy.
Je to vzhůru nohama.
- No, každopádně ne
udělat pro mě nějaký rozdíl.
Samozřejmě bych to neudělal.
Opravdu jsem nemohl.
Chci říct, mohl bych přemýšlet o tom, že to udělám,
ale nedokázal jsem to.
- No, každý fantazíruje.
- Ano, ale kdykoli to udělám,
Nikdy se nevidím dělat něco.
- Musíš toho hodně zažít
méně viny než většina lidí.
- Hej, nesměj se mi.
Řekl jsem ti to, až tě to naučí
u jeptišek, nikdy nezapomeneš.
- Vždycky jsem chtěl Polaroid. - Mám vám ukázat, jak to ovládat?
Pojďme nahoru.
- Prostě miluji tvou ložnici, je to tak, tak zažité.
Oh, omlouvám se, já...
- Tady jsme.
Nejprve to stlačíte dolů.
Nyní nastavte zaměření zde.
Nyní vše, co musíte stačí se podívat sem
a stiskněte to malé červené tlačítko.
- Co mám střílet?
- Zastřel to.
- Připraveni?
Oh, co je tohle?
"Amylnitrát."
K čemu to je?
- "Angina pectoris."
Máte onemocnění srdce?
- "Srdeční onemocnění."
- Nerozumím.
- Někdy to zvládneš večer zajímavější.
- Oh, drogy?
- Řekněte "farmaceutika," je to něžnější.
Nechtěl jsi mě vyfotit?
- Hm...
Nechceš se zakrýt?
Jste, jste odhaleni.
- No, vynech můj obličej z obrázku.
- Ježíši Kriste, kdo to je?
- Telefonní společnost.
- Nečekal jsem tě tak brzy.
Toto je nejrychlejší služba, kterou máme dostal, od té doby, co jsme tady.
- No, dnes nemáme moc práce.
Jeden z těch svatých dnů.
Páni, co to tu máme?
- Včera večer jsme měli malou párty.
Všichni jsme pili dost silně.
Někteří z nás zakopli o šňůru.
- Pod stolem?
- Co dělali pod stolem? - Neumím si to představit.
Můžeš?
- Musel to být nějaký večírek.
- Průměrný.
- Co děláš v dobrém?
Srazit zeď?
- Záleží na seznamu hostů.
- Kéž bych byl pozván.
-Kdybych tě znal včera, byl bys.
Oh, musíte mě omluvit, já nikoho nečekal.
- Jo, to je v pořádku.
Říkám vám, v tomto oboru práce, vidíte
lidé ve všech státech, víš co myslím?
- Dobře, když mě omluvíte.
Můj přítel je tady, zrovna jsme šli nějaké věci nahoře.
- Recepty?
- Něco takového.
- Dobře, paní Jacksonová.
- "Paní Jacksonová" je moje tchyně.
Jmenuji se "Elvira."
- "Elvira."
Je to velmi neobvyklé jméno, víte.
- Mohu vám přinést šálek? kávy, než půjdu?
- Ne, děkuji.
Možná později.
- Možná.
Opravář telefonu.
- Oh, už?
- Dnes nejsou moc zaneprázdněni.
Jeden z těch svatých dnů.
Je opravdu docela hezký, hrubým způsobem.
-No, myslel jsem,
s vámi všemi v posteli, jak to víte
- Kdo je kdo?
- No jo.
- Ty ne.
Za prvé, nevíš.
Pak nemůžete říct.
Pak je vám to jedno.
Když jsem poprvé potkal Jacka, vzalo mě to
dlouho si zvykat.
Jeho způsoby.
Oh, slyšel jsem o všem on a jeho dobrodružství.
Pak jsem to zjistil všechno, co jsem slyšel, byla pravda.
A jednoho dne, těsně předtím Vzala jsem si ho, řekla jsem...
- Jacku, vím, že ano hned jak nastoupit na palubu
muž jako žena, že?
- Elviro, vylezl bych na palubu dikobraza,
jestli mě to napadlo.
- No, nebylo tak mi to dává velký smysl.
Ale v průběhu let, začalo to drhnout.
- Dikobraz, co?
- No, pochybuji, že ano
někdy se musel uchýlit k dikobrazu.
Ne. ne někdo tak milý jako ty.
Co teď s tím šálkem kávy?
No, víš, já ne dokonce znát své jméno.
- Mike, Mike Nixon.
- Ahoj.
- Žádný vztah.
Jste fotograf?
- Oh, ne, to je Elvira.
Ukazovala mi to.
- Jo, můj mladší bratr má jeden z nich,
a měli byste vidět některé z nich obrázky, které s ním pořizuje.
No, promiňte, dámy.
- Miku, všichni jsme dospělí.
Můj manžel tomu říká: „Boží dárek k pornografii."
- To je to co jsem myslel.
- Myslel jsem, že to myslíš.
- Bez urážky.
No, když mě omluvíte...
- Um, pomůžu ti.
- Zvládnu to sám.
Ukaž Mikovi terasu.
- Jak ses k tomu dostal? do tohoto oboru podnikání?
- No, vždycky říkám, kdy ptají se mě, víš,
Vždycky jim říkám: „Byl jsem čtení této knihy jednou,
"z Anglie, asi tento opravář telefonů,
"a všechna jeho dobrodružství."
Víte, jeho "dobrodružství"?
A všichni se vždy smějí.
Ale to nebyl důvod.
Chci říct, nikdy jsem neprožíval žádná dobrodružství.
- Jak se ta kniha jmenovala?
- Nevím, bylo to dávno.
Ve skutečnosti si tím nejsem tak jistý taková kniha někdy byla.
Bylo to jako jedna z těch věcí, které slyšíte asi za ta léta, víš?
- Myslím, že jsem četl stejnou knihu.
- Udělal jsi, co?
- Vše o dobrodružstvích tohoto mladého hřebčína.
Tento mladý, blonďatý hřebíček.
- Blondýnka?
Nemusí být blondýna.
- Mladý, svalnatý, chovný.
A jak chodil od domu k domu,
být hodný na po lásce hladovějící ženy v domácnosti.
- To je ten.
- Je to tak v reálném životě?
- Stalo se to.
- Co bys dělal, kdyby se ti to stalo?
- Myslím, že bych to zvládl.
Jsem si jistý, že bych mohl.
Kdybych měl zájem.
- Pořád chceš ten šálek kávy?
- Proč ne?
- Betsy.
- Ach!
- Horké!
- OH, omlouvám se!
Seženu něco, co si na to dám.
- Vy dva to vždycky děláte výroba z toho?
- Jsem, já jsem tady jen návštěvník.
- To by mělo vyjměte z toho žihadlo.
Doufám, že si nemyslíš to bylo záměrné.
- To jsem nemyslel. Přemýšlel jsem,
"Co by se stalo,
"kdyby se na tebe káva rozlila?"
co?
- Proč nevzlétneš svůj klobouk a chvíli zůstat?
- Elvira.
Myslím, že už půjdu.
Elvíra.
- Chceš drink?
- Ne, díky.
Příště si dej rande na večeři doma.
- Kdy přijede Betsy?
- Bude s vámi.
- Nech mě zkontrolovat tvůj kabát, Eddie. A tvoje bunda.
- Sedni si. - Co pijete?
-Hm, mléko, za prvé, pokud nějaké máte.
Můžu ten vřed ošetřovat dřív Kojím cokoliv jiného.
- Ty jsi také mladý mít vřed.
- Vypadáš na 17.
- 22.
Stále jsem požádán o své ID.
- Není nutné, tady.
Co budeš mít? na druhý kurz?
- Cokoliv. Skotská?
- Skotská, právě přichází.
- Jak dlouho máte vřed? -Od mých 15 let.
- Tady jsme.
- Děkuji.
- Nevyžádaná pošta.
- Byla tady Betsy celé odpoledne?
- Ne, skončili jsme u vás místo, dnes odpoledne.
Párkrát mi volala. víš co to bylo?
- Nemám nejmenší tušení.
- Raději zkontroluji, mohu použít váš - Nejprve vypijte své mléko.
- Oh, to stačí.
- Pravděpodobně bude tady, než to dokončíte.
- Zůstaň tady, zavolám ti.
- Jak myslíš, že budeme dělat na olympiádě?
- Oh, já nevím.
- Nevím, co?
- Ne.
- Díky bohu, ne být jedním z těch večerů.
- Betsy. Elvíra. - Vy a Betsy jste byli dlouho manželé?
- Asi rok, trochu méně.
- Elvira a já jsme byli vdaná mnohem déle.
- To je nesmysl, Betsy.
Myslíš, že to tak děláme věc po celou dobu?
- Co tě sem vůbec přivádí?
- Ekologický grant.
Studujeme komparatistiku znečištění moří,
mezi tady a státy.
- Zní to fascinující.
- Betsy s tebou chce mluvit.
- Ahoj.
Kde jsi?
Ale myslel jsem...
Ne, nikdo tu není ale Jack, Elvira a já.
Podívej, tohle byl tvůj nápad.
Dobře, vydrž.
Bolí ji hlava.
- Řekni jí, aby si vzala pár aspirinu.
No, podívej, už mají dostal večeři. To nemůžu.
- Nech mě s ní mluvit.
Betsy? Tady Jack.
Co se děje?
Oh, škoda.
Podívej, nebude ti vadit, když Eddie zůstáváš na večeři, že?
Pokud se budete cítit lépe, později, můžete se k nám přidat na dezert.
Promiň.
Chtěl jsi s ní mluvit?
- Ne, to je v pořádku. - Jsem si jistý, že tu bude každou chvíli.
- No, když mě omluvíte, mám
co dělat v kuchyni.
Ženská práce, víte.
- Řekni, to je pěkný prsten.
- Líbí se ti to?
Nebyl jsem si jistý, jestli se mi to líbí.
Myslel jsem, že to vypadá trochu divně.
- "Queer" divný, nebo "queer" buzerant?
- "Queer" buzerant.
Ale můj šéf ho nosí.
Má tři děti.
Víš co myslím?
- Kde jsi vzal ty svoje?
- Dala mi to Betsy.
- Narozeniny?
- Ne, narozeniny mám v červnu.
- Červen.
Blíženci?
- Správně, dvojčata.
- Takže jsi Blíženec.
- Je to špatně?
O tom nic nevím.
- Studna. Blíženci muži jsou schizofrenici,
rozdvojená osobnost, dvojí život.
- Beru pátý.
- Vezmi, co můžeš dostat.
- To jo.
- Já sám jsem Štír.
- Oh, co tě to dělá?
Paranoidní?
- Sexuální ďábel.
- Myslím, že potřebuji další kostku ledu.
- Chovej se jako doma.
To je samozřejmě přílišné zjednodušení.
- Co?
Oh, ta věc se "sexuálním ďáblem", jo.
Hej, to je pěkný obrázek Elviry.
- To jo.
- Podívej, taky bych mohl říct vám. hned,
Nemůžu udržet svůj likér za sakra.
- Co tě to nutí dělat?
- Co mě to nutí dělat?
- Alkohol.
Cítíte se z toho hloupý, nebo agresivní?
Ospalý?
Sexy?
- Neopatrný.
Uh, bezstarostný, myslím.
- Co s tebou tráva dělá?
- Tráva?
Jednou v noci jsem šel na bowling, a jeden z chlapů nějaké měl.
- A...?
- Se nic nestalo.
- Nikdy, poprvé.
- Oh, neslyšel jsem tě přijít.
- Eddie, ty se červenáš.
Přerušil jsem řeč nějakého muže?
- Oh, ne, byli jsme jen mluví o zapnutí.
- Oh, nebude to trvat dvakrát nebo třikrát?
- No, překvapení.
- Omlouvám se za dnešní odpoledne.
- Jsem rád, že ses rozhodl přijít.
- Jsem stále zván?
- Podívám se, jestli máme dost židlí.
- Máš tam docela ženu. - Myslím, že ano.
- Elvira mi řekla, že chodí na bowling s tebou, takové věci.
- No, snažíme se dělat věci spolu.
- Byla tam tu noc, co jsi zapnul? - Oh, ne, ona...
- Řekl někdo "zapnout"?
Mluvili jsme jen o noci Eddie se rozsvítil.
- Zapnuto? - Chtěl jsem ti to říct.
- Zapnul jsi? - Jo, jednou to nic nebylo.
- Nikdy jsi mi to neřekl. - Kristepane, Eddie, omlouvám se.
- Kdy jsi to udělal? - Jedna noc na bowlingu.
Víš, tu noc, ty měli vaše peri...
Necítil jsi se dobře.
- Takže jsi se zapnul. - Ano.
- Chtěl bych další. - Přichází.
- Podívej, Eddie, to jsem nechtěl - Zapomeň na to.
- Betsy, zkazil jsem večer? - Samozřejmě že ne.
Chci říct, nejsem jeptiška.
Jen jsem to nevěděl.
- Kouřil jsi někdy? - Ani cigarety nekouřím.
- No, to není totéž. - To nic nebylo.
- No, kolikrát? - Jednou, říkal jsem ti to.
- No, čtu, musíš udělej to dvakrát nebo třikrát...
- Pusť to. -Ne, ty jsi...
- Pusť to!
- Necháme naše v mlýnku na pepř.
Raději nastavím časovač, nebo to uděláme zapomeňte na telecí maso a papriky.
- Už nikdy nehraješ? - Nikdy.
No, to je smutné, že? Není to tak, Eddie? Eddie?
Řekl jsem ti to někdy? Elvira je pianistka.
- Bývalý pianista, prosím. - Eddie?
- Viděl jsem fotografii. - Jack to vzal.
- Byl to první obrázek Kdysi jsem si vzal Elviru.
Kde se to vzalo?
San Francisco.
To bylo léto, co jsem byl bučení kolem Kalifornie.
Víš, vždycky jsem to chtěl dělat.
Jen já a můj fotoaparát.
'Dokud jsem ji nepotkal.
- A ty ses toho všeho vzdal kvůli němu.
Nikdy jsem nechtěl být a koncertní pianista tak špatně.
Oh, vždycky jsem chtěl hrát na klavír.
Léta jsem chodil na hodiny klavíru.
Jediné, co teď můžu hrát, je
"Srdce a duše" a "Hůlky."
Ale hraju jen vrchní část.
- Z čeho?
- "Srdce a duše" a "Hůlky."
- Pak budu hrát na dno. - Nebo co?
- "Srdce a duše" a "Hůlky." - OK.
- Můžeme hrát? - Ano, ale budu potřebovat obě ruce.
- Už jsem ukamenovaný? - Myslím, že ne.
- Tak proč si nehrajeme "Hůlky," každopádně.
Udeřit to.
- Víš něco, kamaráde?
To je skvělá píseň.
- Správně, to je vždycky byl jedním z mých oblíbených.
Že jo.
Nepamatuji si slova.
Zajímavý obrázek, no obálka tohoto časopisu.
Správně, jen jsou to noviny.
Že jo. Jenomže, je to zajímavé.
Ten muž vypadá jako kovboj.
Vždycky jsem chtěl být kovbojem.
Já ne. Protože bych raději nosit kalhoty Levi's than.
Nosíš rád Levi's, Jacku? Nikdy jsem nechtěl být kovbojem.
Ne, já ano.
Já jsem ten, kdo chtěl být námořníkem.
- Námořník?
Nikdy jsem nechtěl být námořníkem v celém mém životě.
Tak jsem se přihlásil k námořnictvu.
Chystal jsem se jet do Colorada léto, ale nikdy jsem se tam nedostal.
Měl jsem trikové koleno, takže nevzali by mě.
Vždycky jsem chtěla být modelkou.
Myslel jsem, že chceš hrát na klavír.
Chtěla jsem být modelkou který hrál na klavír.
Ach.
Mohl jsem být taky.
Kromě mých prsou.
Jsou velmi malí.
Dnes večer jsem si měl vzít boty.
Ale každopádně mám svá prsa ráda.
Ty ne, Eddie?
Máš dobrá prsa.
Kde jsem byl?
Víš, čím jsem vždycky chtěl být?
- Ano, je na řadě Elvira.
Řekni.
Dívka na obálce policejního věstníku.
Co je tady?
Přesně to, co jste vždy chtěli.
- Zahrajeme si převlékání?
To je hloupé.
Tak i toto.
Hej, podívej, Betsy, teď můžeš být na obálce Policejního věstníku.
Oh, to jsem nebyl já, to byla Elvira.
Ale pro tebe to není špatný nápad.
Za co se převlékneš?
Něco speciálního.
Tady, drž to.
Páni.
To jsem právě říkal.
Betsy, zdá se, že ano mít nějaké potíže.
Elviro, vsadím se, až budu nedíval ses, ukamenovali tě.
Vsadím se, že já taky.
Jsem už ukamenován?
Myslím, že ne.
Pokud mě omluvíte, mám abych se svlékl, hned.
Rychle zpět.
- Oblečte se do bílých šatů.
- Hej, Jack bude námořník.
Vypadám jako krycí dívka, Betsy?
- Oh, to je perfektní.
Nikdo nebude každý hádat hraješ na klavír.
- Je to rovné?
Připojte se k námořnictvu a uvidíte svět.
Co si vezmu na sebe?
Ale žádné tetování.
Co s tím teď uděláme?
No, mohl bych jeden nakreslit na, jestli chceš.
Tak určitě.
- Co chceš, starý kámo?
Co takhle šíp, s šipkou skrz něj.
No, jestli to chceš.
To je to, co chci, starý příteli.
Tady, uvidím, jak to uděláš.
Musím mít špičaté podpatky.
Jaké velikosti?
Máš moji velikost?
Jak to, že máš všechny velikosti?
Protože Jack je a fotograf, hloupý.
Copak jsem ti to nikdy neřekl?
Ne moc dobré, starý příteli.
Nejlepší, co jsem kdy měl, starý příteli.
Podívej, Elviro.
Ohromující.
- Nazval bych to skutečným mistrovským dílem.
Betsy, proč to nezkusíš?
- Mám to udělat, Eddie?
- Betsy je na řadě.
Ne, nemůžu.
Oh, já nevím!
Pomůžu.
- Udělám to.
Koneckonců, Eddie, udělala to pro mě.
Nyní mohu být vaší paní.
Oh, strašně moc knoflíky na těch kalhotách.
To jo.
Proč prostě nic nenosím?
- To by bylo vulgární.
Tady jsme.
Ach, kde se to vzalo?
Nebe.
- Vy se mi smějete?
- Samozřejmě že ne.
je on?
No, zvládli jsme to všichni.
Co je s tebou?
- Měl jsem plné ruce práce s Jackem.
Jo, co máš tak zvláštního
musíš to schovat, co?
- Udělám to.
Co je tak legrační?
Nemáš na sobě vlasy tvou hruď, jako to dělá Jack.
Věděl jsi to.
Obvykle se mi nelíbí muži, kteří
máš chlupy na hrudi, že?
Ne obvykle.
Ale líbíš se mi nahá, Jacku.
Taky tě mám rád, Betsy.
A taky tě mám rád, Elviro.
Proč děkuji.
Mám tady všechny rád.
Ale on.
Protože si nesundá kalhoty.
Co si mám vzít na sebe?
Mám právě tu věc.
Ne.
A co tyto?
Ještě ne.
Pojď.
Ahoj.
Kde jsi vzal ty Levi's?
- Věřte tomu nebo ne, tyhle
Levi's kdysi patřil Osamělému Strážci.
Oh, už se to změnilo na plotice.
Jacku, musím mít boty.
Jasná věc, Kemosabe.
"Kemosabe," to je taky dobré.
Jsem už ukamenován?
Myslím, že ne.
No, určitě se snažím.
Jacku, myslíš, že ano tahle věc dozadu?
- Na kterou stranu se díváš?
Chlapče, jak hloupá otázka.
Jsi někdy...
Ježíš Kristus.
Jdi hrát.
Chcete tančit?
Oh, to si nemyslím.
Ale zahraju ti na klavír.
- Ahoj, kovboji.
- Vše, co vím, je to, co já číst v novinách.
- Není ta věta: "Nikdy? potkala jsem muže, který se mi nelíbil?"
- Co?
- Kde ses naučil takhle zacházet s lanem?
Přijde mi to přirozené.
Poslouchej, jak bys to udělal chceš jít nahoru?
Nauč mě, jak na to.
OK.
- To bylo krásné, Betsy.
Co byste si teď chtěli zahrát?
Rád hraji rádio.
Eddie.
To jo.
Pojď se mnou tančit.
- Co?
- OK.
Ahoj, kovboji.
Vrať to.
Dej mi můj klobouk.
Pochopit to.
Co teď budeme dělat?
Myslím, že večeře je téměř hotová.
- Jako soumrak zahalil šťastný, domácký dům,
v bujné malé zemi of Plenty, v klidu
Město volného času, hraničící o dekadenci na sever,
a stát Euforie na jihu,
a líně odpočívá na západní břeh Nečinného moře,
Elvira a Jack a Betsy, a Eddie se zotavovali
z bohatého, vydatného jídla.
Nyní musím jít.
Opravdu?
- Již?
- K toi-toi.
Pomoz si sám.
Jdu se nadýchat čerstvého vzduchu.
Stane se to dnes večer, El?
Muselo.
Tak se na to dívám.
Protože pokud se to nestane dnes večer,
vůbec se to nestane.
Velmi trefné hodnocení.
Není to hodnocení, Elviro, to je připomínka.
Šest měsíců, časový limit,
šest měsíců uplyne zítra.
Zítra?
Šest měsíců, taková jsou pravidla.
Pravidla znám, ale přesný den...
Toto menu je datováno "10. ledna."
A?
O půlnoci, ano víš jaký bude den?
Sobota.
Pokračuj.
10. července.
Dobře, dobře, dobře, udělal víš, koneckonců, ne?
Ten jsem ještě neztratil.
Ale budeš, El.
Tohle ztratíš.
A skóre bude opět vyrovnané.
Dvě a dvě.
Skóre ale zatím není vyrovnané.
Jsem stále napřed.
Dva a dva, El.
Dvě a dvě.
Malá manikérka.
jak se jmenovala?
Víš sakra no její jméno, "Linda."
Oh, už jsem to zapomněl.
Ale věděl jsem, že ne.
"Linda."
Linda a Betsy.
To jsou dva, El.
Počítám dva.
Dvě velká selhání.
Dvě velká husí vejce.
Ti dva, co utekli.
Pokud se chcete procházet spodní linii vzpomínek, má lásko,
mohli bychom strávit celý večer
obsluha čerpací stanice Shell.
Dobře.
Nebo olympijský skokan o tyči.
- Ale já nehraju hra dnes večer.
Nejsem „na pálce“, jak to bylo.
Večer ještě neskončil.
Jak vidím, tak je.
Ve skutečnosti bych se vsadil, že ano.
Zvedák?
Obvykle nejste hazardér.
- Skutečný.
Dokonce bych vsadil malou symbolickou sázku.
Jako?
Kluk.
Je váš vsadit?
No, co byste řekli?
Jaké by bylo vaše bystré hodnocení?
Řekl bych, že by bylo možné,
s několika dobře zvolenými slovy, a pár kovbojských bot
To je bystré hodnocení.
Studna?
Mám dvě hodiny, jo?
Taková jsou pravidla.
A pokud do konce ty dvě hodiny mám, um,
dosáhla Betsy...
Pak ho můžeš mít taky.
Ani se ho nedotknu.
Zbavím se ho.
dám ti ho.
Mohu dodat, že jde o velkou osobní oběť.
Vidíš, El, ty bys ho neocenil,
o polovinu méně než já.
A horší než to.
Neocenil by tě.
K čertu, co dělám.
Jo, měl by ses vidět.
Oddělte je, dostaňte ho odtud,
dej mi poslední dvě hodiny.
Oh, já nevím, El.
Jdete na zatraceně tvrdý obchod.
Varuji tě.
Sázím jen na jisté věci.
Přesto je mezi nimi klášter
ty a ta dívka.
Vsadím se na jeptišky.
- No, jak se máme?
No, Kovboji?
Betsy říká, že vypadám hloupě.
- Mně ne, ty ne.
Kdybych to nevěděl lépe, přísahal bych
Byl jsem kovboj, mohl jsi mě oklamat.
nechci být agresivní nebo cokoli jiného,
ale kdyby mě někdo viděl, vsadil bych se, že by řekl:
"Jede kovboj z Montany."
Pak byste zase mohli říct,
Jde rodilý Newyorčan a předstírá
být něčím, čím není."
- Sklapni.
Jen ty jsi z New Jersey.
- Je jen jeden způsob, jak to vyřešit.
Ley se jdeme podívat.
Všichni půjdeme ven a otestujeme Eddieho,
a udržím skóre.
- Půjdeš takhle?
No, každopádně nechci jít.
Příliš se tu bavím.
Dobře, jdu.
Ale museli bychom vás vzít za slovo.
- Ne? věř mi, kamaráde?
Nevěřil bych ti.
Věřila bys mi, Betsy?
No, jak dlouho budeš pryč?
- Jen pár minut.
Ne.
Můžeme být pryč několik hodin.
Nebo pár dní.
Nebo se možná nevrátíme vůbec.
Dám si jointa.
"Větší lásku nemá nikdo."
To není láska, Jacku.
To opravdu nikdy nebylo úvaha, že?
- Vždycky jsi takhle bojoval?
- Pobíhat jako jakýsi půlnoční kovboj.
Nechá se zatknout.
- Je to velký kluk.
- Ne, není
- Jméno hra je "já první."
Je nejvyšší čas, abys to zjistil.
- Je to můj manžel.
- To mu nedá
právo ti takhle ublížit.
- Nechce.
Možná jsi nikdy neměl vzal si ho na prvním místě.
- To říkali všichni.
Dokonce i můj bratr byl Eddieho nejlepší přítel,
a dokonce řekl: "Neberte si Eddieho."
- Vrátí se.
- Nechci, aby se vrátil.
- Jestli přijde zpátky, nepustíme ho dovnitř.
- Zamkneme ho.
- Cokoliv řekneš.
- To se spraví ho na dnešní ráno.
- Dnes ráno?
Co se stalo dnes ráno?
- No, byl v koupelně,
a já myslel, že se holí, a šel jsem
ve dveřích bez klepání, což je něco, co nikdy nedělám,
a byl, byl...
Bylo to tak.
Vsadím se, že myslel na pány.
A já to vůbec nebyl.
Nechtěl mě.
Určitě máš štěstí.
Máš tak krásné dlouhé nohy,
a krásná prsa.
A máš Jacka.
V černé vypadáš tak krásně.
Myslím, že bych měl radši jít.
Udělal jsem něco?
Nebyl jsi to ty.
Tak co je na Zemi špatně?
Dotýkal jsem se tě.
-Myslíš, že jsi kvůli tomu méně... - No, nejsem.
- Bojíš se zůstat? - Ne!
- Jsi, bojíš se mě. - Nejsem.
- Bojíš se o sebe. - To je směšné.
Myslíš, že kdybys zůstal, může se něco stát?
Samozřejmě že ne.
I když spíme ve stejné posteli?
Tomu nevěříš, nebo zůstaneš.
Jen si myslím, že by bylo lepší, kdybych šel.
Ale kam půjdu?
- No, mohl jsi jít domů.
-Ne, chci s někým být,
ale měl by to být Eddie.
Moje máma mívala hrací skříňku.
Chci, abys měl tenhle.
Dárek.
Ode mě.
Tobě.
Co se děje?
Strašně mě bolí hlava.
Obávám se, že nejsem moc dobrý feťák.
Mám to, čemu říkají "špatný výlet"?
Nic tak vzrušujícího.
Řekl bych, že to, co opravdu potřeba je ležet a relaxovat.
Až na to, že jsem si jistý, že bys to špatně pochopil.
Nemohu si vzpomenout minule jsem si třel záda.
Eddie v tom není moc dobrý.
Dobře jsem.
Moje máma mi vracela odřeniny.
Už je to tak dávno.
To je dobrý pocit.
Tak sakra dobrý.
To je poprvé
Za celý svůj život jsem řekl "kurva"!
Sakra, kurva, kurva!
Ztratil jsem svého pravého milence
Pro příliš pomalé portování
- Ahoj!
Jsme zpět!
- Psst!
Kde jsou všichni?
Pst!
Jeden... psst...
Tady.
Pracuješ na tom, kovboji.
Jen jděte dolů do doupěte.
Počkej tam na mě.
Jdu se podívat, jak se holkám daří.
Zvedák.
Ahoj?
je tam?
Kdo to je, Eddie?
Můj burzovní makléř.
V tuto hodinu?
Volá, um, z New Yorku.
Quicksilvere, nic se nestalo.
Ale mám ještě 20.
Ukazují to vaše záznamy?
Připustit.
- Ne na tvůj život.
Chtěli byste, abychom zůstali dole?
Nevadilo by ti to, strašně?
Víš, mohl bys koupit další hodinu nebo dvě.
- Jak?
Zapomeňte na vedlejší sázku.
- To je co já myslel jsi, že máš na mysli.
Nikdy.
O ty akcie nemám zájem.
Dobře, 20 minut.
Ale pokud nejsi tady dole, škodolibě,
nad vaším nejnovějším úspěch, ten kluk je můj.
-20, to je.
A ani o bod víc.
Štír, odhlašuji se.
- Co řekl váš makléř?
Oh, obvyklé.
Některé věci jdou nahoru a některé věci jdou dolů.
Dívky byly unavené čekáním,
rozhodl se jít spát.
-No, vzbuď je, Chci jí říct, kdo vyhrál.
- Řekni jí to ráno, kamaráde. - Chci jí to říct hned.
- Podívej, starý příteli. - Jo, starý kámo?
Víš a já vím, že všichni
myslel si, že jsi kovboj.
Není toho málo?
No, musím ji zvednout a vzít ji domů, stejně.
Nech ji spát.
Nemusíte ráno vstávat.
je sobota.
Přespání.
Kde?
Na podlaze?
Ne, tohle se otevírá.
Ne.
Kouzlo.
Možná bych to měl jít říct ho, viděl jsem ho dnes ráno.
- Dnes večer ne.
Nemyslíš jasně.
- Oh, ano, jsem, Elviro.
Jsem úplně, um, spolu.
Počkejte do rána.
Pak to budete mít plně pod kontrolou.
- To dává smysl.
Ty máš vždycky rozum, Elviro.
- Teď zavřete oči.
- Zůstanu.
Chlapče, určitě máš peklo čas s tím, starý příteli.
No, neseď tam jen tak na svůj zadek, pomoz mi!
Dobře, jen odpočívej.
Odpočinout si.
Bál jsem se, že možná nebude moci spát.
V této posteli.
Vědět, co se tu včera v noci stalo.
Ani jsem si nemyslel o tom, až teď.
- OH, omlouvám se.
Neomlouvej se.
- Můj žaludek ne cítím se dnes večer příliš dobře.
Jsi opravdu velký starost, že?
- To mi říkají.
Opravdu v rozporu se sebou samým.
Co to je, práce?
To k tomu patří.
- Ach. - Co to je, já tě ani neznám.
Jak vám mohu říct příběh mého života, jen tak?
To je tajemství, kovboji.
Mluvte jen s cizími lidmi.
Neříkej svým přátelům sakra nic.
Je tam nějaký blázen v tom je logika, ne?
Trochu hudby?
- Víš kdy nerad chodíš do práce
ráno a vy nerada se v noci vracím domů,
sakra moc nezbylo.
Udělal jsem chybu nebo dvě, co?
-Nebo 50.
- Co děláš?
Kouření.
OK.
Chceš pilulku?
Nemohu si vzít pilulku, jsem katolík.
Ne "pilulka".
- "Pilulka. - Viděl jsi někdy ten plakát?
ve státech, které říkají, "Pilulka je ne-ne."
Chceš, abych ti něco řekl?
- Co?
Myslím, že manželství je „ne-ne“.
Možná.
Pro tebe.
- Máš štěstí mít někoho jako Jack.
- Předpokládám.
Jack a já máme docela dobrou dohodu.
- Zatraceně perfektní pro nás.
A pak je tu moje práce.
- Jaký druh fotografujete?
- Móda.
Žena a muž.
Od každého trochu.
- Oh, ano?
Jak je to dlouho, od díval ses na jeden z nich?
Asi rok.
- Eddie měl byl na tomto sjezdu.
a když se vrátil domů, šel jsem
vybalit kufr, ale on mi to nedovolil.
V tu chvíli jsem o tom moc nepřemýšlel.
- Podíval ses někdy na ostatní?
Ano, jednou.
A pak, další den, jsem házel
vynesl odpadky a pytel se roztrhl.
A byly tam všechny tyhle špinavé časopisy.
Až na to, že to byli muži.
Nazí muži.
Možná se mu líbí obojí.
Jack už byl v posteli s mužem.
- No, máš?
Co?
Už jsi někdy byla v posteli s mužem?
Ne.
Chce, ale myslím, že ne.
No, ne od mých 15 let, víš,
trochu vzájemného dovádění.
- Myslím, že máme všechno udělal trochu toho.
- Řekl jsi to někdy Elvíře? - Elvíra?
Něco vám řeknu.
Obvykle o tom nerad mluvím, ale co sakra?
Víš, když jsem poprvé potkal Elviru,
trvalo mi dlouho, než jsem si na ni zvykl.
Na pobřeží a dole ji znal každý.
Nebo o ní věděl.
Její dobrodružství.
A pak, kousek po kousku, jsem to zjistil
že všechno, co bych slyšel o ní byla pravda.
Ale na tom nezáleželo, protože Pořád jsem si ji chtěl vzít.
Ale než jsem se jí zeptal, řekl jsem..
Elvíra? Vím, že bys jen hned skočit do pytle
se ženou jako mužem, že?
Zvedák.
Skočil bych do pytle s dikobrazem,
- jestli mě to napadlo. - Tak mi to nedávalo smysl,
ale v průběhu let, začalo to drhnout.
- Měl jsem někdy řeknu ti, jak jsem potkal Eddieho?
Ne.
- Znám ho celý život.
Je to nejlepší přítel mého bratra.
On a Tommy byli nerozluční.
Tommy.
- Ten kluk, který bydlel za rohem.
Byl o rok starší než já.
Chodili jsme dolů do sklepa.
Kde je teď tvůj bratr?
- Oh, je v Hollywoodu,
snaží se dostat do kina.
- Filmy, co?
V poslední době sám točím filmy.
- Oh, ano?
- To jo.
Je to o těchto dvou chlapech, kteří setkat se na výletě autobusem na západ.
- Na západ?
Vypadá jako...
No, předpokládám, že ano viděl, tolikrát.
Ne, ve skutečnosti Myslel jsem, že to dnes večer spustím.
Chci vystřihnout pár záběrů.
- No, pokračuj, nevadí mi to.
Opravdu moc nevyspalá.
Nevím, jak na tom jsem jít spát.
- Budeme muset ukaž to na zdi.
Obrazovka je nahoře v ložnici a
nechceme holky budit.
- Chcete další opěrku?
- To by bylo hezké.
- Mám lepší nápad.
- Co je to?
- Hej, řekl jsem " zeď,“ ne „vaše břicho“.
- Přijít.
- Divoká, pěkně divoká.
Je to lepší, ukamenovaný.
- Mnohem lepší.
- Spím v syrovém stavu.
nevadí ti to?
Vy jste šéf.
vy?
Někdy.
Někdy?
Budeš spát v celé té džínovině?
Nikdy jsem v ničem nemohl spát.
Mohl bys?
Někdy ano.
Trochu nerad to sundávám.
Dnes večer jsem se tak dobře bavil.
Takový dobrý čas.
Kolik je hodin?
- Skoro o půlnoci.
- Skoro o půlnoci?
Trochu předtím.
Ty hodiny jsou pomalé.
Ty hodinky jsou rychlé.
- Bingo.
- Bingo...
- Dobré ráno.
- Dobře se vyspi?
- Ano.
Eddie.
Eddie?
Ahoj, Kovboji.
Špatný sen?
Zvedák.
Ach jo, zlý sen.
Co to bylo?
Nemohu si vzpomenout?
Ne, nikdy nemůžu.
Nedělej si s tím starosti.
OK.
- Dobré ráno.
- Musíme se odtud dostat. - Co je s tebou?
- Musíme se odtud dostat. - Jaký je spěch?
Promluvíme si o tom později.
Podívej, říkáš mi, co mám dělat?
- Zatraceně správně, jsem.
- Oh, Eddie.
Jsem tak unavený z pokusů, co vy?
Možná bychom mohli...
Už žádné „možná“.
Musíme přestat předstírat a navzájem se obviňovat.
Tak dlouho jsem ti to vyčítal.
To je v pořádku.
Ne, mýlil jsem se, ne vidíš, to jsem byl já.
Podívej, možná jsme se mýlili.
Ale to neznamená, že sem patříme.
- Dělám.
- Ne, možná ano.
Ale ne ty.
Ach.
No, zdá se, že jsme dikobrazi všude, dnes ráno.
- "Dikobrazi"?
- Eddie, tys...?
- Opravdu?
- Ano.
- Páni.
- Skóre zůstává, dva ku jedné.
- Gratulujeme. - Jak se stalo, úderem půlnoci,
Byl jsem příliš zapojený, abych podal hlášení.
To mě napadlo.
Tak jsem si pomohl.
nevadí ti to?
- Vždycky najdeš "Úniková klauzule," Jacku.
Kde je?
- S Betsy.
Špatný případ „ráno poté“.
jaká byla?
Připraveno složit zálohu vinná réva krytá chata.
jak mu bylo?
Velmi nadaný amatér.
chceš ho?
- Spíš ne.
Oh, to je stejně dobře.
Pochybuji, že by měl zájem, teď, když našel sám sebe.
V tom případě by mě to mohlo zajímat.
Obrat?
- Proč ne? To by mělo zničit den.
Nepředpokládáš, že budou chtít zůstaň celý víkend, jo?
Pochybuji. Kostel v neděli, víte.
Dostanou se tam brzy, tento týden.
Mezitím však...
Ano, vždy existuje „mezitím“.
Vždy.
- Hej, je ta, uh, "paní." z domu" domů?
Já jsem Jack, bydlím tady.
Mike.
- "Mike."
Ano, Elvira o vás mluví velmi dobře.
Taky jsem o tobě hodně slyšel, Jacku.
-Mike.
- No, řekl jsi vrátit se, kdykoli.
- Pamatuješ si Betsy. - Ahoj.
- A tohle je Eddie. - Jak se máte?
- Manžel. - Ahoj.
- Jdu pro naše věci. - Čau, čau...
Promiňte.
- Dej ti minutku.
Zatraceně večírek časně ráno.
Zbytky, přísně zbytky.
Na ledě jsou Bloody Marys, Jacku.
- Betsy, nemůžeš změnit celý svůj život,
jen proto, že tě jednou v noci ukamenovali.
Dobře, odcházím.
-No, zdá se mi,
že byste to mohli dát a trochu větší šance.
- Ale pak je mi to vlastně jedno. - Malá rodinná hádka, co?
Nic vážného. Můj manžel odchází.
Betsy, proč ne dát Mikeovi šálek kávy?
Ne, díky.
Oh, vytáhla to na tebe, co?
- Musíme? projít to znovu?
Oh, hrajeme všechny druhy her v okolí
- Všiml jsem si.
Stále máte svůj Polaroid?
-No, starý příteli, co uděláme pro začátek?
Vysypat Bloody Marys do sebe?
Přeskočme předběžné slavnosti, a dostat se ke hrám.
- Co jsi měl na mysli?
No, jednou zkusím cokoliv.
Všechno je poprvé.
- Až na to, že tohle ne poprvé, že?
No, nesleduji skóre.
Ty to sakra jistě víš jak uspořádat dobrou párty.
Ahoj, Jacku! Kde jsi je sakra vzal?
Nic z toho jsme neměli ty od Amsterdamu.
- Hej, radši to dožeň. - Dej jí jeden z nich, Miku.
Za deset minut shell být směje se hlavou.
Měl bych, Elviro?
Pro staré časy.
- Tady jsme.
Podívejte se na tyto malé, roztomilé kalhotky.
- Býčí oko.
- Oh, promiň, Elviro.
Řekni, miláčku, kam jsi šel?
Nebuď tak zdrženlivý.
Mám doma tohoto německého ovčáka, a víš jak se tomu říká?
"Lidský styl."
Omlouvám se, moc spěchám
Hej kámo.
kde cvičíš?
Později, Jacku, nevidíš, že jsem zaneprázdněn?
- Hej, můžeš mě nechat.
Elviro, Elviro, pamatuj co jsem řekl dnes ráno?
Všechno, co jsem řekl, byla pravda.
Nezáleží na tom, koho miluješ,
stejně dlouho jako ty.
- Tvoje koleno je v mém...
Eddie, zlato, kam jdeš?
Nevím.
Půjdeš domů?
Nevím kam jdu.
Tak proč nejdeš na bowling?
- "Kuželky"?
- Kuželky.
Uh, kam jdeš?
Asi deset kilometrů jižně odtud.
Znám to místo, sám tam chodím.
Oh, ano?
Chodíme tam pořád. Ne, Eddie?
Eddie mi koupil bowling míč na Vánoce.
- No, taky jeden mám.
Oh, ano? Tak mám.
Budete muset přijít a uvidíš to někdy.
- Když?
No a co právě teď?
- Pojďme s tím pořadem na cestě.
Můžeš přijít na brunch, a ty a Eddie můžete...
"Sledovat televizi."
- To jo.
Zkurvysyn.
Uložili jsme vám pohostinnost dostatečně dlouho.
Jak myslíš, že budeme dělat na olympiádě?
- Hej, proč se všichni nesejdeme jednoho večera, příští týden,
a hrát "Bingo."
Dobře, miláčku Svengali, jde Trilby.
Vypadá podezřele jako Frankensteinovo monstrum.
- A tak, jako všechny pohádky,
všichni měli šťastný konec.
Úderem půlnoci, Popelko
se proměnila ve zlou čarodějnici ze Západu.
A udělal Big Bad Wolf přátelé s princem Charmingem.
Pohádky opravdu ano, dělat podivné spolubydlící.
Pokud jde o maminku a papá medvěda, zůstali
ňadra kamarádi, oddaný kamarádi, nejlepší přátelé,
manželé.
Dokonalé manželství.
Kde jsme byli?
Tady je nový Michael Powell film v kině.
- Pojďme si dát šálek kafe tady, po filmu.
- Dobrý nápad.
- Mezitím, co je vždycky mezitím,
fantazie vládne, a všichni lidé volného času,
v bujné malé zemi hojnosti,
žil šťastně, i když volně, až do smrti.